Луис де Гонгора-и-Арготе
Летриля

Превод от испански: Александър Муратов, Атанас Далчев, 1978

chitanka.info

Летриля[0]

На малкото ни село

най-личната мома,

вдовица днес и само

от оня ден жена,

видяла, че очите му

отиват на война,

на свойта майка каза

след тая новина:

Да плача ме пусни

край морските вълни.

Че ти ми даде, мамо,

в цвета на младостта

насладата тъй кратка,

тъй дълга горестта

и пленница ме стори

на тоз, що на война

ключовете отнесе

на мойта свобода.

Да плача ме пусни

край морските вълни.

Очите ми превръщат

във сълзи занапред

пленителната длъжност

на кроткия ми глед,

едничкото им дело

е тоя плач безспир,

откак на бой замина

мъжът ми, моя мир.

Да плача ме пусни

край морските вълни.

Сълзите ми не спирай,

не ме вини сега,

че туй е справедливо,

напразно — онова.

Доброто щом ми искаш,

не ми навличай зло;

че да мълча и крея

по-лошо би било.

Да плача ме пусни

край морските вълни.

Кой няма, майко мила,

да плаче и скърби,

макар сърце да има

от кремък може би,

щом види как повехва

в слана и студ и мрак

на моите години

най-хубавия злак.

Да плача ме пусни

край морските вълни.

Да си вървят нощите,

ведно да си вървят

с очите, дето моите

са карали да бдят,

да бягат и не видят

такава самота,

откак до мен леглото

е празно във нощта.

Да плача ме пусни

край морските вълни.

[0] Летриля — вид песен, по-кратка от романса. Отличава се със своята прелест и лекота. Стихът е от шест или осем срички, с припев. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.